Zdraví vás Irv Jackson na Smile NYC.
Pomáháme vám shodit kila po díkuvzdání a připravit se na Vánoce.
V 6:00 nás čeká špičkový moderátor do dopravní špičky,
vaše injekce adrenalinu, Rush Williams.
Letošní svátky zahájíme novou klasikou od Johna Legenda:
„Merry Merry Christmas“.
Evie.
Nepiš tátovi v pět ráno.
Chci mini koně.
Zlatíčko, Santa ví, že nespíš.
Takže zpátky do postýlky.
Mini kůň.
Já taky.
Gabby, hodný děti vstávají nejdřív v sedm.
Furt mi to sekne.
Potřebovala bys rolničku, holka.
Dvojitý presso.
- Chuť tvýho zájmu o mě. - Ale běž.
Zajížďka 5 km kvůli kafe za 5 dolarů,
aby můj slavný moderátor nepřišel pozdě. O to se zajímám.
Jo, tvůj slavný moderátor má auto.
Hezčí než tvoje.
- Kdo furt píše? - Dvojčata. Seznam dárků.
- Ve čtyři musím pryč. - Sotva jsi přišla, teto Jo.
Jen říkám, že už něco mám.
Dobré ráno, Josephine.
Nevšímej si ho. Rozmlouvá dětem dárky. Dvojčata chtějí mini koně.
Plyšáků nemají nikdy dost.
Ne, ty holky to myslí vážně.
Chtějí malé koně, co žerou seno a kadí.
Tak jo.
Přichystej jim oběd.
Spousta lásky, co zabere pět minut.
Hotovost je pro mě. Obědy dělám já.
Teta Jo mi vždycky balila oběd.
A od Pauliny smrti ho balí i jim.
Vždycky přidám nějakou sladkost.
Je skvělá.
Kdybych neměla koupelnu s ségrama
a jedna mi nehodila telefon do záchodu a kdyby rýže fungovala
a kdyby ses mě tím nesnažil vychovat,
- máš ho ve zprávě. - Dobrý ráno.
To nejdůležitější je růžově.
Počkej, slečinko. Přečti ten seznam, Rushi.
Kabelka od Prady,
večer na Broadwayi v New Yorku.
Mluvili jsme o tom, Myo. Nebuď extra.
Na výchovu je ještě brzo.
Čím víc máš peněz, tím víc děcka chtějí.
Brát a brát.
Hrabat a hrabat.
Miluju tě.
- Dobré ráno, Jamale. - Dobré ráno.
Čekáš na přijímací dopis z výšky?
- Jo. - Aha, už ti napsali?
Ještě ne. Pořád čekám na e-mail.
- Vezmou tě. - A máme i záložní školy.
- Chtěl jsem Harvard, tati. - Ano.
Klid, nevzdávej to.
- Necháš mě mluvit se synem? - Poslouchej, Jamale, ty to zvládneš.
Vždycky Harvard a jedině Harvard.
- Díky, Roxy. - Tak to je.
A teď mě prosím omluvte. Plíce provětraný, takže teď protahování.
Musím si držet formu.
- Super. - Tak jo.
Brzo bude vyšší než já.
To rozhodně. Po kom je tak vtipnej?
Nevím, ale vidím v tom trochu sebe.
Jasně. Slavní mají přednost.
A nevylij zase kafe. Sotva jsem ho vyčistila.
- Jezdíš moc rychle. - Chodíš moc pozdě.
- Dobrý ráno, Rushi a Roxy. - Dobrý.
Za 95 sekund vysíláme.
Musíme zkontrolovat zvuk a seznam písniček.
Po skončení hned za mnou. V 10 schůzka s Marshallem.
A Boris se tři dny neozval.
Já tomu blbovi uvařila.
Janello, zkus se uklidnit, jo?
- Je brzo ráno. - Ty jo.
S takovou tváří nechápu, proč dělám v rádiu.
Panečku.
Adrenalinový Rush, tady ho máme.
Katrino, tohle chci slyšet pořád, jasný?
Ať v těch šatech nenastydneš.
Přidej, kámo.
Nech mě vychutnat si to.
Koupila jsem vám kafe, ale ze stresu jsem ho vypila.
Probouzí vás Irv Jackson.
Rush Williams vás teď dostane do tempa.
- Zkouška. - Jo, zkoušíš to.
- Takže, pane Celebrito. - Ano, šéfe.
- Díkuvzdání skončilo. Už žádný krocan. - Ano, šéfe.
Začínáme s vánoční hudbou.
Vklouzneme do ní jako po ledu. Dobrý, ne?
Dostal jsi seznam vánočních hitů?
- Jo, dostal. - Přečteno a zapamatováno.
Jo, takže se ho drž.
Žádný hip-hop.
Živě za pět, čtyři, tři...
Dobrý ráno, lidi z New Yorku, Queensu, Brooklynu, Strong Islandu.
Je s vámi Adrenalinový Rush na Smile NYC.
Zapomeňte na krocana,
protože Rush Williams vás dostane do vánoční nálady.
Je jedno, jestli míříte do práce, na nákupy nebo jen šílíte z Vánoc.
Začneme klasickou peckou
pro mého syna Jamala.
Dnes ho čeká velký den, vážení.
„Christmas in Hollis“ od Run DMC.
A jdeme na to!
Jsou Vánoce v Hollisu v Queens,
máma peče kuře s kapustou,
Rýže, nádivka, makarony, sýr,
A Santa skládá dárky pod stromek...
Tohle je každý den, kruci.
Přestaň.
Rolničky, rolničky,
kdopak vám dal hlas?
- Dobrý ráno. - Ahoj zlato.
Gabby, Evie.
- Batohy? - Máme.
- Úkoly? - Máme.
Pusu?
Máme.
Z cesty, přišel ten e-mail.
- Ptáte se od koho? - Ani ne.
Od Harvardské univerzity. Jo, z Harvardu.
- Připravit k potlesku. - Jamale, e-mail?
- Jo. - To je dobrý, ne?
Ještě nevím. Ale počkám a otevřu ho s tátou.
Já bych se přijal.
Velký krok pro Jamala P. Williamse.
Ať píšou cokoli, jsem na tebe pyšná, broučku.
Snad na Harvardu najdu parkování pro tu novou káru,
co mi Santa letos nechá pod stromečkem.
Víš, co myslím?
Máte štěstí už v tom, že máte tohle.
Kdybych byla Santa, tenhle dům bych vynechala.
Jako malá se nás pět dělilo o jedno vajíčko.
A slanina byla jen tehdy,
když ji smažili sousedi a foukalo.
Ta odrhovačka je pokaždý smutnější.
Jedno vajíčko?
No jo...
Věnujte se snídani.
- Máš podnikatelský pohled. - Připomínám,
že máš hrát vánoční písničky
ze schváleného seznamu hitů.
Nemůžeme riskovat, Rushi.
Co se stalo s mou hudbou a mými pravidly?
Ale ne pořád. A tohle je jedna z těch chvílí, kdy ne.
- Abysme uspěli, musíme hrát správně. - Ne.
- Rozumíš? - Jo.
Že jo?
Stanice je v plusu, máme dobrý rating.
Reklamy vynáší. Tenhle pořad je na špici.
Teď potřebujeme, aby nás podpořila rada, a pak můžeme být...
majitelé stanice.
Já myslel, že...
Spolumajitelé, ale i tak je to něco.
Soustřeď se. Vidíš to taky?
- Vidím. - Jsi si jistý?
Vidím to.
- Zvládneme to. - Spolu to zvládneme.
- Přesně tak. - Ano.
Jasně že jo.
Uzavřeme ten obchod, a pak začnem porušovat pravidla.
Spolehni se, už se těším. Rozhodně.
Víš, na co se těším?
Na ty velké vánoční prémie.
Čekám tam spoustu nul
a pár mezer.
Protože už jsem pár nul utratil.
Hej, Danielsi!
- Slečno Williamsová. - Musíme si promluvit.
První fáze potřebujeme do Vánoc.
Bazén je potřeba vykopat, než začne mrznout,
jinak se s tím začne až v březnu
a to nám naruší rozvrh na Memorial Day.
- Ale slečno... - Jestli jde o přesčas...
můj táta to zaplatí.
Dobře, šéfko.
Fajn, připravený tu smlouvu uzavřít?
- Převzetí stanice. - Přesně.
Jo. Vím, že jsou Vánoce, ano.
Ale musíme snížit platy.
Jo, jsem skrblík. Je mi to jedno.
Moment, prosím.
Jo, přesně tak. Začneme tady pořádně skrblit.
Myslím to vážně. Žádný laskavosti ani ústupky.
Dotkne se to všech a pořádně to zabolí, jasné?
Dobře, mami. Tak jo.
Taky tě miluju. Ahoj.
- Rushi, Roxy. - To jsme my.
- Roxy a Rush. - Pořád my.
Jak to jde?
Marshalle, přišla chvíle probrat vlastnictví.
Vybrali jste si snad nejhorší den.
WMLE právě někdo koupil.
Za mnou.
Koupil kdo, kámo?
Zpomal, kámo. Počkej. My jsme byli na prodej?
Všichni a všechno je na prodej.
Znáš Camfort Communications?
Jasně, CamCom.
Obří síť. Satelity, vysílání. Ale jsou to žraloci.
Jo, to jsou. Ahoj holka.
Prý z oblečení nestříhá štítky.
Každopádně ti se do WMLE zahryzli.
A ohlodali nás. Na kost.
A teď patříme pod CamCom.
Tak moment, Marshalle.
Být částí té sítě...
je bomba. Totální výhra.
Takže jsou z nás vítězové, že jo?
Tak teda pojď vyhrát.
Vedení CamComu vás chce poznat.
- Cože? - Počkej.
- Tohle nám může pomoct. - Věřte mi, klídek.
Čau, jak to jde? Pohodka, nevstávejte.
Rush Williams, Roxy Richardsonová. Vaše nová šéfka, Joss Hawkinsová.
Výkonná viceprezidenka akvizicí a rozvoje v CamComu.
Nebo jak já jí říkám, naše krásná šéfová.
Krásná šéfová.
- Zvyknete si. - Určitě jo.
Působivá skupina. Moc působivá.
Tichá skupina.
Pojďme k věci. Čekají mě další lidé.
Máme v plánu spustit do Vánoc novou celostátní ranní šou.
Celostátní? To se mi líbí.
Vždycky jsem se vnímal na celostátní úrovni
a věděl jsem, že si všimnete.
Sice jsme se nikdy neviděli, ale věděl jsem,
vycítil jsem, že si všimnete.
Moderátorka Stacy K. Je skvělá, fakt jo...
Ale proč... je v mým kabrioletu?
Uděláme moderátorskou dvojici nebo... Přidáte mě pozdějc?
Rushi, Roxy.
Vážíme si všeho, co jste pro WMLE udělali,
ale vydáváme se jiným směrem.
Ale my vás sem dostali.
Ano.
A my teď přebíráme otěže.
Jen tak?
Po tom, co jsme zvedli hodnocení? Přitáhli publikum?
Skončili jsme.
Tohle není přebírání otěží.
To je vyrvání otěží.
- Lidi... - Tohle...
Promluvme si venku.
Takže co teď mám...
- Otevři. - Promluvme si venku.
Legrace, co?
Přines mi vodu.
Jsem Rush Williams! To mi nemůžeš udělat!
Podívej se na mě!
Číslo jedna! A tady? Podívej, co tu je?
Číslo jedna? A co ještě?
Nejvyšší hodnocení! Nejoblíbenější!
Jsem hvězda! Tohle hvězdě nemůžeš udělat!
Jsi slavný! Ale v R&B.
Stacy K je jednička v popu.
V New Yorku, Los Angeles a brzo v celých Státech.
Je to jako blesk z čistého nebe. Co teď? Stáhli nás?
To si o mně myslíš?
Myslíš, že bych vám něco takového udělal?
No tak. Ne, nestáhli vás.
- Bál jsem se. - Díky bohu.
Vlastně jo. Zítra máte velké finále.
No tak, chlape! Mám děcka a jsou Vánoce!
Chápu tě, jsme oba černoši. Podívej...
Blíží se svátky a pro všechny to bude těžké.
Teda kromě mě. Protože já dostal hodně přidáno.
To nám do očí řekneš?
Tohle po naší schůzce řekneš?
Ty víš, o čem ta schůzka byla. Vidíš tohle?
To je plán. A co je v něm? Grafy! A tabulky!
Návrh spoluvlastnictví stanice.
Já chápu, ale...
To... tohle mají bejt ta čísla?
Panebože.
To mě mrzí, že jste se nestali partnery před tím převzetím. Tahle čísla...
Fajn.
Aspoň dostaneme prémie.
Dostanete co?
Prémie.
- WMLE dává prémie. - Jo tyhle prémie.
Jo... co se týká toho...
Neskutečný. Jak nám to můžou udělat?
Jo. Je to absurdní.
- Jak to místo dostala? - Měla jsem to vědět.
Garantuju, že toho budou litovat.
Budou mě chtít zpátky.
- Tohle je špatný, Roxy. - Já vím, ale...
Ne, mění to spoustu věcí.
Spoustu věcí.
Když vejdu do studia,
sednu si, opřu se...
Cítím pach kovu z mikrofonu...
a to mě nakopne.
Když mikrofon zapneme a vysíláme, v té chvíli
jsem v kontaktu s lidma.
Možná myslíš, že improvizuju, ale já mám plán,
a ten mi jde od srdce.
Každé vysílání do toho dávám všechno.
Každý den... všechny ty roky a...
Prostě nám to seberou. Jen tak.
Jako by mi usekli ruku.
A nejsem připravenej se s tím rozloučit.
Poslouchej...
už jsme to zažili.
Prostě najdeme způsob, jak se postavit na nohy.
Co ale řeknu dětem? Za chvíli jsou Vánoce.
Vidím jejich tváře. Chtějí toho tolik.
Nebo spíš očekávají... Ne očekávají, ale požadují.
Vyhrožují mi. Dvojčata na mě vytáhly nůž.
Poslouchej, dobře to dopadne.
Opravdu.
Čas zázraků, ne? Jen musíš věřit.
Myslíš to vážně?
To lidi o Vánocích říkají, ne?
Jdeme. Hodím tě domů.
Tak jo, holky.
- Pomůžu ti, tati. - Díky, zlato. A je to.
Nezapomeň na tamten.
Všímavá.
- Jakou svačinu dostaneme? - Já chci pizzu.
Díky za...
To ne. Co s tím bazénem?
Neboj, Mya to s Danielsem vyřešila.
Fakt si potom pohnul.
Ale bude nějaký přesčas.
Vážně? Lakros?
- Ano, tati. - Buduje spolupráci.
Takový věci jsou drahý.
Jo. A nám to fakt nejde.
Tak s tím skončete. Lakros hrajou jen bohatí.
- Já vím. - Že jo?
Jsme doma.
Tati, jsi tu. Čekám na tebe. Dostal jsem mail.
Aha, e-mail.
- Proboha. Ten e-mail? - Otevři ho.
Gabby, podej můj mobil.
Musíme můj úspěch zvěčnit. Jdi za mě do záběru, tati.
Ano.
Chtěl jsem ho otevřít společně.
Do budoucího Williamsova archivu.
Chci tam mít obě naše tváře.
Synku, otevřeš to? Mučíš mě. Otevři ten mail.
Jsem rád, že jsi nadšenej jako já.
- Hej, Jamale. - Jo.
Když tě nevezmou, nevadí. Jasný?
Já na vysokou nešel. Neber to jako neúspěch.
Ber to jako pokračování rodinný tradice.
- Tradice... - Vzali mě!
Vzali mě!
Kdo jde na Harvard? Správně, já.
- Seš určitě nadšenej. - Jsem, no jasně.
Je super, že tě láká Ivy League. To rozhodně.
Ale měl by sis prohlídnout mou alma mater.
Pro jistotu.
Nástavbu v Queensborough?
Místo Harvardu?
- Teď jsi mě dostal. - S tátou je sranda.
Jo a žádnej strach. Za malej příplatek může prvák parkovat v kampusu
- Auto nebude. - Jasně, až pod stromeček.
Jamal Williams jde do Ivy League!
- Na značky jsi moc mladej. Víš to? - Ale ty to děláš furt.
Harvard!
Proč musím mít chytrý děti? Hloupý jsou lacinější.
Proč se s nimi neraduješ?
Protože je konec. Konec. Jsme zruinovaní.
Temný den, teto Jo. Temný...
temný den. Nevím, co se stalo.
Vůbec jsem to nečekal.
Skončils?
Ani nevím, o co šlo.
Stanice je prodaná.
Práce v prachu.
S rádiem je konec. Utrum.
- Vždyť jsi šetřil. To vím. - Jak, teto Jo?
Účty stoupají každý měsíc. A dostali jsme další!
Jamal dobrovolničil v Kostarice. Kopal studny,
aby měli čistou vodu.
Mya má platinový účet na Saks.com, dvojčata jsou dvě.
Všichni chodí do soukromých škol a budou Vánoce.
Rashone Jamesi Williamsi!
Ty je rozmazluješ.
Lusknou prsty a otevíráš peněženku.
Chtěl jsem jim dělat oba rodiče.
Dát jim všechno, protože já všechno nedokážu.
Jo, možná jsem to trochu přehnal.
Myslíš?
Ten život končí.
- Přesně tak. - Jo.
Čekají nás tady změny.
Práskni bičem.
Začneme šetřit. Utahovat opasky.
O hodně toho přijdou. Jak jim to mám říct?
Nechci jim to říkat. Teto Jo, prosím.
Ty jim to řekni, upeč koláč a já si zdřímnu.
Tohle koláč nespraví, synku.
Vzpomeň si, co říkával děda.
Nejde o to, co máš, ale o to, čím se obklopuješ.
Těší se na Vánoce.
Bude to dobrý.
Stačí trochu víry.
To mi říká každý.
To byli Everly Brothers
a „Christmas Eve Can Kill You“.
A teď informace od našich sponzorů.
Veselé Vánoce.
Rush končí.
Navždy.
Mám zavolat záchranku?
Rush vypadá ve špatném stavu.
Takhle naše poslední šou neměla skončit.
Chceme, aby šli fanoušci za tebou.
Ne abys je deprimoval.
Musíš se z toho otřepat.
Buď Rush.
Buď moje hvězda.
Jestli mě čeká pád...
jsem rád, že padáš se mnou.
Jsme chudí?
- Řekl jsem chudí? - Vždyť nemáš práci.
A vytroubil jsi to do světa.
Úžasný.
- Takže kůň nebude? - Je jen mini.
Nic z toho nebude, jasný?
Čeká nás spousta věcí,
- který nebudou. - Počkej, Harvard nebude?
Chci, aby byl.
- Takže jaký je plán? - Ještě nevím, synku.
- Bezva. - Super.
Dejte mi čas.
- Neskutečný. - Hrůza.
Horší než hrůza.
Neřekly jste ani slovo. Oněměly jste?
12 DNŮ DO VÁNOC
Vypadá to, že chystáš šťastné a veselé Vánoce.
Musíme si promluvit, Rushi.
- Vyšlo to? - Blíží se to.
- Už jsi mu to řekla? - Nemám podrobnosti.
Fakt, že jste si tak blízko, se mi líbí i nelíbí.
Většinou nelíbí.
Rush, co kdybych ti řekla, že Krush BQL je na prodej?
Skvělý, další lidi přijdou o práci.
Ne, před pár měsíci skončili.
Budova je na prodej. Stanice je volná.
Takže WBQL je na prodej. Co je k večeři?
Já myslela, že uvaříš, až skončíš s výzdobou.
Poslouchej. Měli bysme ji koupit.
Za co, Roxy? Můj zářivý úsměv?
Za peníze.
Mám peníze v penzijku.
To bys pro mě udělala?
Pro nás.
Jsem dojatej, Roxy. Vážně.
Ale takovej vánoční zázrak nestačí.
A tohle stačí?
Jsi milá, teto Jo, ale tvoje pokladnička asi moc nepomůže.
Je tam 45 000 dolarů.
A nemáš jich víc? Třeba pod domem?
Kdepak, to mám na parádu.
Velké věci řeší můj investiční poradce.
Takže všichni kromě mě mají naspořeno?
Protože moje peníze mi mizí před očima.
- Rushi. - Ano?
Ta stanice byla tvůj první úspěch, že jo?
Pojďme zpátky na začátek. O tom jsme vždycky snili.
Ta stanice má nejlepší léta za sebou.
Chybí mi, jak jsme vládli éteru.
Minulý týden nás z éteru vykopli.
Můžeme se dostat zpátky do komunity.
Vzpomínáš na pouliční párty a pojízdné koncerty?
Jízdy pro charitu?
Můžeme uspořádat večeři v první komunitní církvi.
- Jo. - Tím jsme žili.
A šéfové z WMLE to utnuli. Můžeme to oživit.
Chápeš to? Můžeme hrát hudbu, jakou chceme.
Hrát hudbu, jakou chceme.
Jakoby nás vesmír volal.
Pojďme obnovit Krush BQL.
- Je to obrovský risk. - Obrovský, jo.
Risk?
To nech na mě.
Jo? To znamená ano?
Jo?
- Začni počítat. - Ano!
Veselí právě začíná.
Tak jo.
Rush a Roxy!
To je ono!
Stará škola. Nevadí. Poslouchejte, rýsujou se lepší zítřky.
Příležitost pro nás všechny.
Má stará stanice,
ta, na které jsem začínal, je na prodej.
A Roxy a já ji kupujeme.
Zní to jak utrácení peněz, co nemáme.
Poslouchejte.
Budu vás potřebovat.
I teta Jo trochu přispěla.
Vím, že jsou Vánoce...
Já myslela, že Vánoce jsou zrušený.
Ne tak docela, ale budou ústupky.
Abych sehnal svoji část peněz na nákup stanice,
budu muset...
- Cože? Co říkal? - Prosím?
Říkám, že musím náš dům...
Mluv nahlas.
Musím prodat náš dům.
- Co? Náš dům? - Kruci.
Bezdomovectví v nabídce nebylo.
Postarám se o vás, děti. Ale buďme upřímní.
Jsme trochu...
jak se to řekne?
Buržousti.
Můžeš dojíst tu pizzu?
Poslouchejte.
Poslouchejte mě. Chci, abyste si to představili.
Lepší budoucnost pro nás všechny. Cesta z týhle bryndy.
Připravení?
Vracíme se do starého domu.
- Jakého starého domu? - Toho, kde jsi vyrostl.
- Co? - Ale tam teď bydlí teta Jo.
Je nás pět.
Hromada lidí v malým domku.
Není tam dost místa.
Společně to vyřešíme.
Jedna koupelna, šest lidí. Určitě rozumíš.
Buď ráda, že to jde.
Neuvěřitelný. Nevrátím se tam.
Už je rozhodnuto.
A se svou budoucností se asi můžu taky rozloučit.
Není to snadný.
Na schránku jsi namalovala kopretiny,
aby vypadala vesele.
Ale chodily nám jen účty.
Kéž bych teď řešil jen účty.
Ulice Oliver.
Pořád tu stojí.
Pane jo.
Měli jsme všechno, Paulo.
Tenhle domek. Ty a já.
Jedna koupelna.
Děravá střecha.
Tady jsme začínali.
Vzít tam děcka zpátky...
to bude těžký.
Zvládnou to. Jen potřebují čas, aby si zvykli.
Věřil jsem si.
Chtěl jsem jim vystavět život.
A tos udělal.
Musíš dál jít za svými sny.
A nemluvím jen o stanici.
Je to fajn ženská, Rushi.
Jsi připravenej.
Nevím, na co jsem připravenej.
Pamatuj na náš společný život...
ale obrať list.
Máš toho pořád spoustu před sebou.
Pamatuješ, když Jamalovi byli tak tři
a rozbalil všechny dárky?
Furt nosil ten safírový náhrdelník, co jsem ti dal.
Kdo z nás mu ho dovolil vzít do kostela?
Paulo, jsi to ty? Dáváš mi znamení?
Padej z mýho pozemku. Mám pálku a špatnou náladu.
Teto Jo?
Zlato, to jsi ty? Vidím tě na telefonu.
Co lidi nevymyslí.
O násilí jsme mluvili.
Musíš lidem přestat vyhrožovat, teto.
Pár týdnů před Vánoci
a my se musíme stěhovat.
Všichni tvrdě spí,
i tahle zlobivá myška.
Punčochy u komína visely ledabyle.
Nikdo nečekal, že přijde svatý Mikuláš.
Děti byly zachumlané v peřinách
a hlavou se jim asi honilo,
že o tento život brzy přijdou.
Vezmu si to.
Dlouhý den a já mířím do postele.
Pročistím si hlavu dlouhým zimním spánkem.
Pod peřinou to ale řinčí.
Ale ne.
Žádný řinčení, holčičko.
Spi dál, jo?
Santo,
nezapomeň si změnit naši adresu.
8 DNÍ DO VÁNOC
Promiňte, můžu se podívat?
U všech svatejch, co to je?
- Děláme crowdfunding. - Na dárky.
- Kdo vás naučil... - Hele, vidíš?
Zjistili jsme, že mini koně stojí balík.
Ne...
Nemáš páru, jak se tyhle tvářičky prodávají.
Ty berle? Naše lakrosové hole.
Tohle ukončíte, jasný? Okamžitě to ukončíte.
Kde máte bráchu?
Jdeme na to...
A já myslel jsem, že to bude těžký.
Jedna se mnou nemluví, tamten ani nechce dovnitř.
Musím se dát do výchovy.
Běž nahoru a já půjdu ven.
Díky, teto Jo.
Promiň, co? Cos říkala?
Nic jsem neříkala.
Cože? Mravenčení v ruce?
Jsi špatně složenej a chceš ven?
Nehodlám se vybalovat, dokud se neprobereš.
Musíš se vybalit.
Musíš se tu zabydlet.
Nechci tu bydlet.
Jdeš dovnitř?
- Ne. - Dobře.
Ale je tam jídlo.
A teplo.
Dej tomu tady svůj styl. Pozvi pár kámošek a...
Jo, tím skončíme.
Nikoho nebudu zvát...
- sem. - Proč ne?
Jamale, tvůj otec dělá všechno,
- co může... - Aby mi zabránil v úspěchu.
Makal jsem, abych to dokázal.
Obětoval jsem tý dráze všecko
a teď je to v troskách.
A nenávidím ten barák.
Nic ve zlým, tati.
Možná sis nevšiml, ale tahle čtvrť není Whitestone.
Holčičko, neznáš naši minulost.
Tahle komunita patřila do naší rodiny celé generace.
V tomhle domě jsem vyrostl.
Tys tu vyrostla. Tvá máma dostala rak...
Teď na to nemám nervy.
Ty tomu prostě nerozumíš.
Rozumím, že si musíš vážit života,
který ti otec zajistil.
O všechno jsme přišli.
Nemluvím o věcech.
Mluvím o rodině.
Pán mi většinou o všem říká,
ale o tomhle slyším poprvé.
Slyšeli jsme to dnes ráno.
A pokud nevíš, že tvůj bývalý DJ koupil jinou rádiovou stanici,
asi nejsi v obraze.
Nesmí to ovlivnit náš vánoční start.
Nic ve zlým, ale nemyslím si,
že můžeme něco...
Stanice potřebují reklamu.
Nemůžeme zakázat inzerentům...
Můžeme a ty to uděláš, Marshalle. Tenhle trh máme pod palcem.
Stačí na lidi přitlačit.
Inzerenti nesmí koupit jejich čas.
- To je síla. - Podívej...
Jediné, co mě zajímá, je dominance na trhu.
Moje priorita v téhle stanici je porazit konkurenci.
Někdo vyhrát musí.
A ten někdo budu já.
- Jo. - Skončili jsme.
Jdeme, Zvonilko.
Nelíbí se mi jeho oblek.
Tohle nemůžeš.
Slyšelas. Nemám na výběr.
Jsou to Rush a Roxy.
- Je to jen byznys... - Jen tak jim zničíš Vánoce?
Je to jen byznys.
Klesl jsi na dno.
Ale je to byznys.
Marshalle...
Ty byznysu nerozumíš.
Tenhle dům není tak špatný, když máte takovýhle jídlo na stole.
Jo, asi lepší, než venku.
Fajn, končíme.
Zastavte se.
Nechodí sem uklízet Santovi skřítci.
Gabby, Evie, vaše talíře patří do kuchyně.
Jamale, ukliď stůl.
Myo, ty vydrhneš pánve.
Jste v mém domě.
Jde z tebe strach.
To je dobře.
Protože mám oči všude, děti.
Vzadu na hlavě, na loktech... Nikdy nevíte.
Děti se choulily... namačkané v postelích
a sny o bonbonech...
- Děláš si... - ...se jim honily hlavou.
Víš co? Nech si ho. Já...
Santo, jestli nepřijdeš...
ukážu ti, co je řinčení.
Nezkoušej to. Fakt to na mě nezkoušej.
Uvidíš sám.
Na mě to nezkoušej.
Rush ti ukáže.
Zpátky na začátku. WBQL.
Nic se tu nezměnilo.
A to má být dobře?
Fajn.
Mluvila jsem s pastorem Abernathym z první komunitní.
Hostíme vánoční večeři.
To mám radost.
- A jaká je židle? - Rozvrzaná.
Podívej, ta rozvrzaná židle
a všechno kolem v týhle...
úžasný starý díře...
je naše.
Máme firmu.
Zní to dobře.
To je celá ona.
Jedna, dva.
Lidi nastupují zítra. Musíme to do týdne rozjet.
Vánoční shon s Rushem Williamsem na Krush BQL.
Roxy Richardsonová.
Ahoj Chucku.
Cože?
Počítali jsme s tebou.
Ale jak dlouho se známe?
Dělali jsme reklamu tvejm koblihám.
Cože?
Dobře, rozumím.
Venku se ochladilo.
Marshall a CamCom vyhrožovali našim inzerentům.
Marshall?
Bez inzerentů nemůžeme vysílat, Rushi.
Nemůžeme...
Nemůžeme?
Vždyť je skvělý, že nás vidí jako hrozbu.
Ještě nehrajeme a už na nás útočí.
Neporazí nás.
Neporazí, Roxy.
Rushi?
Něco pro mě udělej.
Jdi na chvilku do mý kanceláře.
Pohodlně se posaď.
Občas mi věci unikají, ale poslouchej.
Pojďme ještě dál.
Vánoce...
bez...
reklam.
Vidíš to?
Páni. Vidím.
Nemáme na výběr, ale můžeme předstírat, že jo.
- Předstírat úspěch. - Jo.
- Ano. - WBQL...
„Nerušené Vánoce“.
Jako dárek pro posluchače. Billboardy s tvou tváří.
To teprv poznají ducha Vánoc, co?
Já...
Fajn, propočítám to,
ale z peněz za tvůj dům
zvládneme chvíli fungovat bez zisku.
Až budeme mít rating a posluchače,
inzerenti se o nás poperou.
- Krátkodobá ztráta pro dlouhodobý zisk. - Přesně tak.
Tohle... něco musím udělat.
- Co musíš udělat? - Začít dostávat děcka
do vánoční nálady. Musím...
Já nevím.
Chci, aby cítili ducha Vánoc.
- Ty ho cítíš? - Cítím.
Ptám se, jestli ho fakt cítíš, Roxy.
A máš chuť...
Děkuju.
Ahoj, zavolám ti.
- Dobře. - Sabotéři.
Nakopu Marshallovi zadek, až ho potkám.
Říkal jsem si, že vezmeme malej stromek na stůl.
Ne, mě se líbí ten.
- Tenhle! - Ne, chce to kompromis.
Rozhodně tamten.
- Počkejte. - Je skvělej.
- Ne, tam ten. - Máš velení.
Dej na ně bacha.
Volal mi ředitel Peters. Prý nechodíš do školy.
To na Harvardu neschvalujou.
Je vtipný, že myslíš, že Harvard furt platí.
Neplatí?
Myslel jsem, že je to jedna z těch obětí.
Jamale, nevzdávej to, synku.
Proč ne? Tys to vzdal.
Jsme strašně chudí. Jsme znevýhodněná mládež.
Můj otec nemá peníze, budoucnost, nic.
- Není to Rush Williams? - Bejvávalo.
Takže ten stromek...
Vidíte, jak je tu prořídlej? Křivý větvičky?
Tak počkej, dceruško. Nechci ti kazit Vánoce,
ale říkali jsme letos menší stromek.
Omluvte mě...
Tati, mám to pod kontrolou.
Určitě jo, Myo...
Poslouchej, kámo.
Co tamten, co má metr osmdesát?
- Jo? - Jo.
- Jasně. - Úžasný.
Jo... Jamale?
Jsou Vánoce, kámo.
Máme tradici. Vybíráme domů stromek.
Není to můj dům.
Nech toho.
Můj dům je v Whitestonu.
S pořádným stromkem, potenciálem a budoucností.
A tys to všechno zničil.
Jdi do auta.
Já jdu dělat vánoční vzpomínky.
Jak chceš.
Nemusí bejt všichni veselí.
- Ahoj. - Nazdar.
- Tý holce musí bejt zima... - No tak.
Sekne jí to.
Bailey dostala od mámy top od Dolceho na vánoční mši. A já?
Já si budu muset něco vyhrabat ve slevách v supermarketu.
Jak se mám cítit?
Jako holka, co nemá hloupý rodiče, co utrácejí
za trička, co v nich jejich dcera vypadá jak...
- Tati! - Co jsem řekl?
- Nechceš, abych byla šťastná. - Ale vůbec, jen říkám...
Ani náhodou.
Tati, je to těžký.
Moji kámoši budou 25. prosince sbírat lajky na Insta
a ukazovat, co dostali.
Kira jede na Havaj.
Já z ní nemůžu.
- Přej jí to. - A litovat sama sebe?
Vím, tati. Tobě se to lehko řekne.
Dáš tomu čas?
Čeká nás radost.
Jen nejdřív musíš uvěřit.
Rozumím ti, ale...
Budu upřímná.
Ještě jsem se s tím nesmířila.
Musím jít. Jsem na řadě v koupelně.
Věřím a vím, že děláš, co můžeš.
Bude to těžký.
Nejsme vyloženě nenároční.
Promiň, cože? Můžeš to zopakovat?
Nejsme nenároční.
Panebože, já nesnesu, jak moc tě miluju. Pojď sem.
Slib mi něco.
Že mi Santa dá aspoň jeden okamžik, co si zaslouží na Insta.
Mazej, než tě předběhnou.
4 DNY DO VÁNOC
Je to tu plný krámů.
Ta ženská potřebuje popeláře.
K čemu má posilovač stehen?
Nesahejte mi na věci.
Jak nás vůbec slyší?
Radši to necháme bejt.
Paula.
Na to jsem zapomněl.
Nechali jsme to tu.
Vezmeme to dolů. Pověsíme ozdoby na stromek.
Podívej na tetu Jo.
- Komu je podobnej? - Jasně.
Zabalila je.
Kéž bych měla takový vzpomínky.
Pamatuju si jedny Vánoce.
Bylo mi sedm, rok po rozvodu našich
a oni neměli na vlastní bydlení.
Takže čárou rozdělili náš dům.
Přesně tak.
Máma v patře, táta v přízemí.
Jak válečná zóna.
A na Štědrý den
byl táta doma a slavili jsme
a on šel k mámě do pokoje
do skříně pro svůj santovský kostým.
Bráchu to tak naštvalo, že zavolal mámě, a ta zavolala poldy.
- Nevím, co říct. - A táta stojí
v kostýmu Santy před naším domem a poldové ho chytli, než došel ke dveřím.
Jo.
Roxy...
Moje nebohá Roxy.
Ale přežila jsem to. Jsem v pořádku.
- Jasný? - Dostala ses z toho.
Jsi na tom fakt dobře, když zvážíme...
Pomoz mi s tím dolů.
- Jo. - Vezmu tuhle krabici.
A je to.
Poslední krabice.
Přines ten stromek, co stojí u garáže,
a ozdobíme ho.
Vánoční tradice. Stojí venku tři dny.
Ta tradice začala jen proto, že ses s matkou nemohl dohodnout,
kdo ten stromek přinese dovnitř.
Díkybohu, že máte ty ozdoby.
Čekala jsem víc vánoční atmosféru.
Mám ráda prosté Vánoce.
Stačí mi betlém,
světýlka na stromku,
Ježíšek,
a hvězda svítící na cestu.
Jen to letos s dětmi bude trochu větší.
- Mají štěstí, že tě mají, Josephine. - To říkám furt.
Je úžasná.
Už půjdu.
Uvidíme se u večeře.
Už se na tu večeři těším.
Začínáme v sedm, jo?
Užij si vzpomínky.
Tak jo.
- Ahoj. - Dej na sebe pozor.
Zkusím to zesílit.
Pojď, musíš to vidět. Pojď.
Je tak unavený.
Hele, to je máma.
Kdopak nás to sleduje?
Z pohovky je lepší výhled.
- Jestli chcete. - Jo.
Chci lepší výhled.
- Sedněte si k tetě. - Pojďte sem, holky.
Tahle pořádně kope.
Vidíš mámino břicho?
Jo.
To jsi ty.
Jako fakt?
Jo, potíže děláš už od začátku.
Že jo, teto?
Tati, kde jsme my?
Tehdy jste ještě byly na houbách.
Ale i tam vám to slušelo.
Vždycky byla krásná.
Nejkrásnější máma na světě.
Moc vás milovala.
- Jak dlouho ještě? - Marshalle,
tvoje pochyby nejsou můj problém.
Takže jo, furt je naštvanej, ale potřebuju pomoc.
- Dobře. - Boris si chce...
hrát s mými rolničkami?
- Mám mu to dovolit? - Co ti říká intuice?
Možná...
- Jaký je stav? - Jo... dobrý zprávy!
Teda aspoň pro nás. Sledujte.
Máme to pod kontrolou. Všichni inzerenti poslechli.
Absolutně nulová šance, že by si někdo z nich koupil čas
na Rushově stanici.
Zajímá mě jen naše spuštění.
Takže to ráda slyším. Moc ráda.
Takže řekneš třeba „dobrá práce“...
nebo „Marshalle, jsi nadaný a zdatný“?
- Pokud to potřebuješ, dobrá práce. - Díky.
WBQL NERUŠENÉ VÁNOCE
Sakra, co to je?
A kruci.
BEZ REKLAM. VY A JÁ.
Situace se vymkla kontrole.
Vyřeš to, nebo...
Nebo končím, chápu.
Letos budeš bez dárků.
Jen dělám, co si přeje.
Anebo ne.
S tebou končím.
S váma se všema končím.
Nech si to.
Plánuj si sám.
- Jste falešní. - Tak moment.
S tebou to dořeším za chvíli. Počkej.
Haló.
Lahev nejlepšího Chianti.
Pro zamilované.
Nebo...
- Veselé Vánoce. - I vám.
Děkuju.
Na účet podniku.
Pěkný.
Přípitek.
Na WBQL.
- A pořádný Vánoce. - Jo.
- Až přijdou prachy z reklam. - Soustřeďme se na to pozitivní, jo?
Jako vážně. Je krásnej večer.
Zítra zpět v éteru,
kde jsme začínali.
Jo. Kam patříme.
Udělej tu pózu z billboardu.
Ale ne.
- No tak. - Ne, nemůžu.
- Je to rychlovka. - Neudělám.
- Chci ji vidět. - Víš, že ji nemám rád a nechci ji dělat.
To je ono.
Bez reklam. Vy a já.
Skvělý.
Představ si svou čtyřmetrovou tvář přímo naproti WMLA. To je něco.
Chci vidět, jak se tvářili.
Promiňte.
Přátelé, prosím.
Chtěl bych ocenit...
velice vzácnou ženu.
Pomohla mi překonat obrovsky mrazivý sváteční čas.
Nebyl bych tam, kde jsem dnes...
kdyby nebylo...
Marge z účtárny.
Prý tu jsi. Zvedneš ruku?
- Marge? - Panebože.
Zvedni ruku, Marge. Kde jsi?
Nešaškuj.
Zatancujeme si?
Nikdo tu netančí.
Jich si nevšímej. Pojď.
Víš, že Rush je tanečník?
To, co teď cítím...
Myslel jsem, že už to nezažiju.
Tos měla udělat už dávno.
Co je?
Když jsem vešla do studia...
před pěti lety...
a Paula právě zemřela...
byl jsi zlomený.
Potřeboval jsi producenta, ale i přítele.
Jsem ráda, že jsem tam byla.
A tvý děti...
Tě milujou.
A já miluju je.
Opravdu.
Nebyla jsem rodinný typ.
- Matka s otcem mi nikdy... - Chceš mi to říct?
Tvý příběhy mě baví, ale...
Jsem vděčná, že patřím do tvýho života.
A já jsem do tebe zblázněnej.
A ty?
Jo, zblázněná.
Čas jít spát, děti.
Počkej, teto Jo. Moment.
Kde je Jamal? Jamale!
Rodino.
Mám skvělou novinku.
Máme zase peníze?
Máme lásku.
Pozval jsem tuhle krásnou dámu,
aby se k nám přidala na Vánoce...
a spoustu dní potom.
- Konečně! - Cože?
- To snad ne. - Jamale?
Ona do týhle rodiny nepatří!
Vím, je to hodně věcí naráz, synku.
Ale tohle je dobře. Náš nový život.
- Roxy vždycky byla... - Na to kašlu.
Od chvíle, co jsme tu, je všecko špatně.
Všecko!
Takhle s ní nebudeš mluvit.
Řeknu ti dvě věci...
Nech toho kluka jít.
Něčím si prochází. Nevím, co to je.
Ale bude slušnej!
Víš, kolikrát jsem za tebou neběžela?
Jak se píše „očekávat“? Zavolej mi, mami. Díky.
Marshalle, drahoušku.
Tohle budeš potřebovat.
To je zlý, co?
Ten muž nahoře není spokojený.
Ještě není konec.
Pro CamCom ano.
Víš...
jsme velká společnost.
Měl jsi někdy podíl ve velké, velké společnosti?
Kvůli pravidlům telekomunikačního úřadu tu maličkou stanici nemůžeme zničit.
Na tomhle trhu jsme na maximu.
Asi to musíme risknout
a zjistit, jaká čísla nasbírá Rush.
Jo, tak to je.
Takže tak to je?
V tom případě... Jak to řekl Barton?
Nepodařilo se mi zajistit přežití na trhu.
Takže když nám spadnou akcie,
můžeme klidně pít.
To souhlasím.
Na něco se zeptám.
Jsi v pořádku?
- Jo. - Fakt?
Je to jen byznys.
Takový byznys mám rád.
Jenže na něj nemáš.
Jak to jde, lidi? Jedna, dva.
Rush vás dostane do tempa a Roxy tomu velí.
Tak to prostě je.
Dobře.
Projdeme si program. Ve čtyři začínáme.
Projdeme si to. Začnu: „Jak to jde, lidi? Začínají Svátky s Rushem.“
To zní blbě. Radši: „Začínají Svátky s Rushem.
Tady Sváteční Rush z nového Krush WBQL. Brooklyn, Queens, Long Island,
pecka nebo ploužák,
- máme to pro vás.“ - To je ono.
Přesně tak a pak pustím
Run DMC, pustím Donnyho Hathawaye,
Luthera, J Five, Wu-Tanga.
Můžeš pustit, co chceš. A víš proč?
Víš, co tu máme?
- Co máme? - Naši hudbu.
- Máme... - Problém.
- Nemůžeme vysílat. - Fajn, Janello. Víš, co myslím?
- Že to přeháníš. - Jo.
- Začínáme. - Je konec.
- Cože? - Děsíš mě.
Konec. Veselý zatracený Vánoce!
Volali z banky. Zamítli nám půjčku.
Jak se to stalo?
Kupci Rushova domu odstoupili.
- Seš si jistá? - Nemůžeme vysílat.
Nemůžeme vysílat. Nemáme na výplaty.
Nemůžeme být v týhle budově. Jsme tu na černo.
Fajn.
- Asi slyším houkačky. - Budova je koupená.
Půjčka byla jen místo peněz z reklam.
Zavolám do realitky, protože...
Ahoj, teto Jo.
- Nemám teď čas... - Jamal je pryč.
- Kde je? - Nevím.
Odešel na fotbal
a nevrátil se.
- Bože. - Hned jsem tam. Ano.
Jamal.
Jasně, běž.
- Zavolám z auta. - Jo.
Buší mi srdce.
Chápu, ale bude to dobrý.
Jamale, kde jsi?
Psala jsem jeho kamarádům
i dalším lidem z jeho třídy. Nikdo ho neviděl.
Ahoj.
- Víme něco, Josephine? - Vůbec nic.
A říkej mi teto Jo.
Dám na Gram, že lepím krystaly na jeho tenisky.
Pak mi určitě napíše
- anebo přiběhne a nakope mi... - Myo... prosím tě.
Nemyslí mi to.
Já vím. Posadíme se. Pojď.
Poslouchej.
Najdeme ho, ano? A víš, že tě miluje.
- Je jen naštvaný. - Můžu za to já. Byl jsem sobeckej
a hnal se za svým snem.
Moje jediná starost mělo být to, co je nejlepší pro moje děcka.
Musím najít svýho syna.
Půjdu ven s Myou. Napíšu, když něco zjistíme.
Musím říct, že mi to jde pořád líp.
Rok co rok.
Páni, to je nádhera.
Počkej, nejsi od Josephine Robinsonové?
Jsem. A tohle je...
Krásná žena.
Roxy. A děkuju.
Jste můj vánoční dárek?
Takového gentlemana neodmítnu.
Pane, zklidněte se. Hledáme mýho bráchu Jamala.
Neviděl jsem ho. Ani ho neznám.
Ale budu na něj dávat pozor.
Vypadá takhle, akorát naštvanej. Myslíte, že vám to pomůže?
Dobrá, děkujeme za pomoc a přejeme
- krásné Vánoce. - Vyřiďte Josephine,
že jí Reginald Miller přeje veselé Vánoce.
A ať se ozve, kdyby potřebovala pomoc s výzdobou.
Jestli se tak znáte,
tak teta Jo potřebuje hvězdu na stromek a Ježíška.
Tak jo, jdeme.
Veselé Vánoce.
Ahoj, viděli jste Jamala?
Ne, neviděli, pane Williamsi.
Jamale?
NA PRODEJ
PRODÁNO
Nesnáším...
Chlapče!
- Jamale. - Odstěhoval se.
Myslíš, že to nevím, Jimmy?
Hej, už nejsi v rádiu!
Myslíš, že to nevím, Jimmy?
Veselý Vánoce! Veselý...
Tobě taky!
- Už to někdy udělal? - Ne.
Nic takového nikdy neudělal.
- Možná ve starém domě? - Možná.
Počkejte, pomůžu vám. Můžu...
Děkuju.
Jdu pozdě do práce.
Tak jo.
Je rozkošná.
Jde vám to s ní. Máte vlastní?
Já? Ne.
Pardon. Myslela jsem, že je vaše.
- Ne tak docela. - Jsme si blízké.
- Je krásná. - Děkuju.
Kde jsou děti, když pracujete?
Jedu autobusem ke kamarádce, pak do práce, a pak zpátky.
I na Štědrý den?
Dvojitý příplatek za svátky.
Radši bych pracovala blíž, ale jde o peníze.
Každá pomoc dobrá.
Ale vidíte ty drobečky? Všecko, co dělám, za to stojí.
- To věřím, holka. Drž se. - Děkuju.
Veselé Vánoce.
Pro mě obyčejnej den.
Vlastně...
Ano, veselé Vánoce.
A děkuju, že jste mi to připomněly.
- Miluju tě, teto Jo. - Já tebe taky.
A teď...
je čas...
pověsit hvězdu.
To je tetina oblíbená část.
Hvězda svítí na cestu lidem...
co hledají cestu domů.
Ahoj.
- Nic. - U mě taky ne.
- Zavoláme policii? - Ještě ne.
Je Štědrý večer.
Čas, kdy má být rodina spolu.
Čas vyprávění příběhů,
věšení punčoch,
otevírání dárků.
Nemá to vypadat takhle!
Vím, kde je.
Hned jsem zpátky.
Spoustu lidí jsi vyděsil, Jamale.
No a?
Roxy byla v naší rodině vždycky vítaná.
O to nejde.
Tak o co jde? O vysokou? Najdeme...
Já ji taky ztratil.
Máma v tom domě onemocněla.
Je těžký tam být.
Když v tom domě jsem...
Necítím ji.
Neslyším její hlas.
A proto jsi tady.
Mámino oblíbený místo. Měla ráda, jak je město na Vánoce nasvícený.
Nezapomenu na ni.
Synku... ne.
Tvoje máma je všude s náma. Je ve všem, co děláme.
Máma je všude kolem nás.
To chápu.
A co ty?
Po její smrti..
jsi mi vzal jediný domov, co jsem znal.
Odvezl jsi nás do toho velkýho domu,
kupoval nám věci.
Jako by ses ty vzpomínky snažil vytlačit.
Já...
Kruci.
Myslel jsem, že je správný nechat si zármutek pro sebe.
Chápeš? Já jen...
Chtěl jsem dětem bejt silným tátou.
Já to chápu.
Podívej se na mě.
Chápu tě.
Ona byla...
Vždycky se těšila na Boží hod.
Vstávala ráno a rachotila v kuchyni,
aby mě vzbudila.
Do noci jsme pro vás balili dárky.
Četli návody a montovali kola.
Nemohla se dočkat, až uvidí váš úsměv,
až je rozbalíte.
Neznám mámu, co v šest ráno mlátí v kuchyni, aby probudila děcka.
Jen ta tvoje.
Čekal jsem na ten hluk, abych mohl dolů.
Páni.
Na ty příběhy nesmíme zapomenout.
Pro Myu. Pro dvojčata.
- Jo. - Pomůžeš mi s tím?
Pomůžu.
A zasloužíme si i nový vzpomínky.
Víš, že by to tak máma chtěla.
S Roxy mě to mrzí.
Je to hodná ženská.
A miluju ji.
Opravdu?
Ještě jsem jí to ani neřekl.
Ale jo, miluju.
Dělal jsi pro mě vždycky všechno, tati. Na sto procent.
Teď mysli na sebe.
Jo, možná máš pravdu.
Jsi v pohodě?
Zlepšuje se to.
Pojďme domů.
Na koho koukáš?
Nemůžu za to, že nevysíláš.
Sakra.
Možná za to můžu.
Na Vánoce jsem vymetl s kamarádama.
S ním.
Jen tak.
Bezcitně.
Tak proč se furt usmíváš?
Možná není pozdě.
Možná je čas na Santu Marshalla.
Jo.
Jo, to je ono.
Čas na Santu Marshalla, přesně tak!
Ano.
Jo, už cítím radost. To je ono.
Ano...
A nebesa i příroda se radují!
A nebesa i pří...
příroda se radují!
Jo, odcházím. A tohle vyřeším.
Dobře to dopadne. Bude to v pořádku.
Podívejte, koho vedu.
Dobrý Bože! Pojď sem, chlapče!
Teď tě sice objímám,
ale čeká nás vážný rozhovor.
Teto Jo...
Co se stalo s prostými Vánocemi?
Udělala to dvojčata.
Já za to nemůžu.
Kde jsou ty dvě?
Tati, světýlka!
Pojďte ven.
A začaly Vánoce!
To je něco!
Tak počkej. To jsi zvládla sama?
Někdo mi pomohl.
Byla to Mya. Chtěla, aby dům vypadal kouzelně.
Tak schválně.
No jo, možná to chce trochu větší kouzlo.
Vypadá útulně. O to mi šlo.
- Nádhera. - Kdes vzala ta světýlka?
Hledaly jsme Jamala a potkaly jsme sousedy...
Říkali nám o tom, jak jsi tu vyrůstal. A jeden pán,
pan Miller...
- Reginald? - Ano.
Půjčil nám světýlka.
Myslím, že se mu líbíš, teto Jo.
Ale... to se podívejme...
Poslouchej,
- Roxy, mrzí mě, co jsem řekl... - Pojď sem.
- Netrap se tím. - Děkuju.
A tati, já na Harvard nepotřebuju.
Rád začnu na nástavbě
- a třeba přejdu... - Tak moment. Přeskočilo ti?
Williams, můj syn, se dostal na Harvard. Udělám všecko.
Prodám cokoli, abys tam mohl.
- Potřebujete ledviny? - Jo!
- Miluju tě. - Já tebe taky.
Jsem na tebe hrdý, synku. Hrdý.
BOŽÍ HOD
Tohle je zákeřný.
Čekáme, abysme otevřeli jeden dárek.
Aspoň že máte dárek.
Omlouvám se za zdržení.
Vánoce začínají, lidi.
Mini koně!
A nekadí.
Harvard, to je ono.
Splň si sny, zlato.
Myo.
Něco pro tebe mám.
Mámin safírový náhrdelník.
Páni, tati.
Ano. Je čas, abych ho předal.
Pojď sem.
Děkuju.
Nikdy ho nesundám.
Jen ho neukazuj Jamalovi, jo? Víš, že ho zbožňuje.
Jsem tady.
Veselé Vánoce.
- Co je tohle? - Musela jsem přinést dárky.
A ty šťastné tváře kolem.
A to není auto, kabelka od Prady, ani živý koně.
Je tu nádhernej binec.
Ne tak rychle.
Tak jo.
- To je od nás všech. - To ne.
Santa už mi nejlepší vánoční dárek dal.
Není to dárek. Než se staneš součástí rodiny,
musíš zažít trapas jako my.
- Trapas? - Jo.
Tak jo.
Copak tu máme.
„Jediné, co chci k Vánocům, jsi...
ty.“
Děkuju.
Počkejte na mě.
Moje fotka na Insta!
O takových Vánocích se mi ani nesnilo.
Ale splnily se nám.
Jo a máme ještě velký dárek, který jsem nezmínil.
Mluvil jsem s kupci našeho domu.
Vlastně jsem jim ráno bušil na dveře.
Veselé Vánoce!
Snížil jsem cenu a dům prodal.
Takže můžeme vysílat?
Jo, máme zelenou, zlato.
Ta víra se nám zúročila.
Jamale, jak to jde?
- To určitě není... Ten to schytá. - Rushi!
- Máš doma tátu? - Jo, je tady.
Tak jo. Ahoj.
Janella říkala, že nemůžeš vysílat. Takže jsem přišel...
Ty zatracený, zlodějský, prohnilý, zrádcovský, Vánoce kradoucí...
- Chceš nám zničit Vánoce? - Skončil jsem, Rushi.
- Ještě ne! Zaplatíš! - Mám peníze pro stanici!
- Aby WBQL přežila! - Rushi!
Přestaň! Zabiješ ho!
Jsou Vánoce! Marshalle.
Myslíš to vážně?
Přinesl jsem šek. Chci k vám.
Peníze nám neuškodí.
Partneři?
- Partneři? - Možná.
- Uvidíme. - Dobře.
- Tichý partner. - Tak jo.
Tati, podívej!
To všechno udělal Santa?
Děti moje.
No, vlastně asi jo.
Asi mu trochu pomohlo pár skřítků.
Včera jsem šel pozdě spát a něco jsem slyšel.
Proč se usmíváš? Ty nepatříš do rodiny.
Mám horký zuby. Jen si je trochu chladím.
Santo, letos ses vážně vytáhl.
- Tati, co tu ještě děláš? - Běž!
New York potřebuje vánoční náladu. Pod stromeček si přáli Rushe.
Jsem zpátky! Jsem fakt zpátky!
Veselé Vánoce, moje krásná rodino. Miluju vás.
Veselé Vánoce, ranečku lásky.
A veselé Vánoce tobě,
ty příšerný chlape.
Nemůžeme se tě zbavit.
Jsem jak ovocný dort.
Ale ne od mé mámy. Ty má každý rád.
Veselé Vánoce všem!
Veselé Vánoce!
Veselé Vánoce.
Kam jdeš?
Rush Williams, váš Sváteční Rush na novém WBQL.
Nejlepší boombox na Strong Islandu.
Jsem šťastnej chlap. O Vánocích jsem dostal spoustu lásky
a chci se o ni podělit s vámi.
Takže se usaďte a nechte to na mě, protože to bude šťastné a veselé.
Dárky jsou otevřené a stromeček svítí.
Sváteční Rush pro vás má vánoční náladu.
A přináší vám ty nejlepší vánoční songy.
Můžu pomoct, Josephine?
Pomoc je vždycky vítaná.
Chvála Pánu.
Teto Jo, měla bys stát na pódiu a zpívat.
To nemůžu.
- No tak, teto. - Víme, že to chceš.
- No tak. - Dneska to není o mně.
Málem jsem ti uvěřila.
Člověk musí být vždycky připravený.
Cože? Nevěřím vlastním očím.
Zpívají koledy,
Ale takhle Vánoce nevypadají,
Vzpomínám, když jsi tu stál,
A jak jsme se loni smáli,
Kdyby tak byl způsob,
Jak zadržet slzy,
Jenže jsou Vánoce,
- Prosím! - Prosím!
Lásko, vrať se domů,
Lásko, vrať se domů.
Nejde o to, co máš, ale o to, čím se obklopuješ.